15. november 1959
Hallo?
Nancy?
Jeg er ærlig. Jeg er ærlig om, hvad jeg skriver.
Jeg fortæller om det er en selvbiografi eller ikke.
Men jeg synes at selvbiografier er kedelige.
...siger jeg er én ting, men man er det modsatte.
Jeg synes det er vigtigt at være sig selv, ikke være psykoanalytisk.
- Men ikke være bange. - Nemlig.
Jeg spiste middag med Jimmy Baldwin.
- Hvordan er han? - Han er en dejlig mand.
Og han genfortalte handlingen i hans nye bog.
Og han sagde: "Men jeg vil sikre mig, at det ikke er en problematisk roman."
Og jeg sagde: "Jimmy," -
- "din roman handler om en homoseksuel neger, der er forelsket i en jøde".
"Er det ikke et problem?"
Og han kiggede på mig og grinede, for han vidste, jeg havde ret.
Hvis du vil skrive sådan noget, så vær i det mindste åben om hvorfor.
Kan vi ikke bare være ærlige?
Det tror jeg ikke man behøver.
Men spørg ikke en hvid mand fra Syden, -
- om en bog om en sort mand, der knepper en jøde, -
- og er samme køn, -
- er et problem!
Spørg ikke om det!
"Nej, det er ikke et problem, Jimmy. Alle vil være fornøjede med det emne."
- Indrømmer du det, Truman? - Jeg er slet ikke så kontroversiel.
Det er jeg ikke!
Jeg er slet ikke så kontroversiel. Helt ærligt.
H. W. Clutter, kone og børn, fundet skudt.
Hej, det er Truman. Skal tale med William Shawn, tak.
Har du læst artiklen om mordene i Kansas -
- på forsiden af The New York Times?
Jeg tror, det er det jeg vil skrive om.
Jeg vil af sted i aften.
- Jeg troede du missede det. - Undskyld.
Det er okay. Jeg troede jeg skulle alene til Kansas.
Jeg er glad for, at du ville med.
Du er den eneste jeg kender, der både kan være assistent og livvagt.
- Tak. - Nu er jeg nervøs. Ja?
Mr. Truman Capote og miss Nelle Harper Lee?
- Det er os. - Hvor vil De have disse, sir?
- Du kan sætte den mellem dørene. - Hvad har du med?
Bare nogle småting.
- Tusind tak, sir. - Det var så lidt.
Det er en ære at have Dem med, sir.
Håber det ikke gør noget, men jeg synes Deres seneste bog er bedre end Deres første.
Tak.
Lige når man tror, det ikke kan blive bedre.
- Mange tak. - Ma'am.
Du er ynkelig.
- Hvad? - Du betalte ham for at sige det.
Du betalte ham for at sige det.
- Hvor ved du det fra? - "Når man tror det ikke kan blive bedre".
Jeg syntes det var en god replik.
- Var det for meget af det gode? - Lidt, ja.
- Deres nøgler. Skriv under her. - Mange tak.
Alvin Dewey...
Kansas Bureau of Investigation.
KBI.
Hej, jeg skulle tale med Alvin Dewey.
Hej.
Mr. Dewey. Truman Capote fra The New Yorker.
- Bergdorf's. - Undskyld mig?
Halstørklædet.
- Flot. - Tak.
Mr. Dewey, kunne vi arrangere et interview?
Om hvad?
Jah, vi leder ikke efter insider-information.
Jeg er ligeglad med, om I fanger dem der har gjort dette.
Jeg skriver en artikel om, hvordan Clutter-mordene berører byen.
Hvordan I klarer det.
Det betyder noget for mig.
- Undskyld mig? - Det betyder noget for mig.
Det betyder meget, om vi fanger dem der har gjort det.
Ser man det.
- Ligesom en masse andre. - Naturligvis.
Har du pressekvalifikationer?
- Hvad er en New Yorker? - Tidsskrifter giver ikke...
Du kan komme til nyhedskonferencen, som resten.
Sears, Roebuck.
- Drengen var 16? - Han var 15. Nancy var 16.
Og hendes ven fandt dem?
- Laura Kinney. - Kan du stave det?
Jeg antager du kan stave til Laura.
K-l-N-N-E-Y.
Men lad hende være.
Der er tale om en hel flok mexicanere.
Goddag, George.
Det er godt at se dig igen.
Jeg har en mening om dette var en mands eller en hel gruppes værk, som du sagde.
Men det betyder ikke det store, om det var mexicanere -
- eller metodister... eller eskimoer.
Vi finder dem der står bag.
Fire gode folk fra vores samfund, er døde.
Lad os ikke glemme det.
Farmerkomiteen i Vestkansas tilbyder $1000 i dusør, for spor der leder til anholdelse.
Vær venlig at skrive dette.
Tak, fordi I kom.
Han var snedig, den gamle mand.
- Du savner vel Alabama? - Ikke det mindste.
- Du lyver. - Jeg lyver ikke.
- Godmorgen. - Hej.
Kan nogen fortælle, hvor jeg kan finde Laura Kinney?
- Er det hende? Med drengen? - Ja, med Danny Burke.
- Danny Burke? - Laura.
Tak.
Truman.
Jeg finder ud af, hvor den pige bor.
Må jeg gøre det alene?
- All right. - Okay.
Jeg tror jeg skræmte én af dine venner i morges.
Hun ledte efter dig mens jeg skrev.
- Du hader mine venner. - Jeg ville ikke sige hade.
Så længe de ikke banker på døren.
Jeg så ligene i dag.
- Hvilke? - Familien Clutters.
Jeg kiggede i kisterne.
Det er frygteligt.
Det beroliger mig.
Noget så frygteligt er en... lettelse.
Det normale liv forsvinder.
Men jeg kan jo ikke lide det normale liv.
- Nej. - Folk her vil ikke tale med mig.
De vil have nogen som dig, som Nelle. De hader mig.
Jeg kan ikke komme i tanke om én kvalitet, jeg deler med Nelle.
Måske mandighed.
- Godmorgen, Andy. - Godmorgen, sir.
- Lad os køre. - Farvel.
Hej, Danny. Jeg hedder Harper Lee.
Nancy var din bedste ven?
Ja, hun var min bedste ven.
Hvordan har Danny haft det?
Ret knust.
Intet frygteligt er sket for ham før.
Danny var den sidste i huset den aften. Det er derfor mr. Dewey udspørger ham.
De tror ikke, han har noget med det at gøre, det er kun for at se om han husker noget.
Folk i byen undrer sig dog, om han var indblandet.
Ja. Det har været virkelig hårdt for Danny.
Det er det sværeste, når nogen har en opfattelse om én -
- og det er umuligt at ændre deres mening.
Siden jeg var barn, har folk haft en mening om mig, -
- fordi jeg er...
Fordi jeg er som jeg er.
Fordi jeg taler som jeg gør.
Og de tager altid fejl.
Ved du hvad jeg mener?
Ja.
Jeg vil vise jer noget.
Måske får I et bedre indblik i, hvad der skete.
- Hvad er det? - Det er din dagbog.
"Danny var her i aften og vi så fjernsyn."
"Så dejligt at have ham hos os."
"Tog af sted kl. 23."
"P.S. Han er den eneste jeg virkelig elsker."
Det var alt.
- Sagde Laura "knust"? - Ret knust.
"Intet frygteligt er sket for ham før."
Vidste du, at jeg kan huske 94 % af alle samtaler?
- 94 %. - Jeg har testet mig selv.
- Hvordan skete det? - Kriminalbetjentens kone læser prosa.
- Det er fremragende. Vi er inde. - Vi er inde!
- I kom. - Tak, fordi vi måtte komme.
Tak. Kom indenfor.
Alvin! Tag bukser på, de er kommet!
Ryst med dit håndled.
Brug hele armen.
Mere.
Du tror jeg laver sjov, men jeg mener det.
Mor ville putte en halv flaske i. Hun købte hele kasser.
Alvin vil hade det. Jeg må stoppe.
Jeg kan ikke tro, du er fra New Orleans. Jeg savner det sådan.
Jeg boede der kun i kort tid, men min mor er født og opvokset der.
Ved du hvad?
Alvin foregiver, at han ikke ved hvem du er, men da du trådte ind i byen -
- læste han dine bøger.
Han fik én af hans mænd til at købe Breakfast at Tiffany's i Kansas City, -
- fordi den er forbudt her.
Og han sagde: "Jeg føler at du chikanerer mig."
Jeg sagde: "Tror du jeg tog dette job for at chikanere dig?"
Jeg skrev manuskriptet mens de filmede i Italien.
Jeg arbejdede som en hest hele dagen og løb ned til baren ved midnat, -
- for at aflevere den følgende dags scener. Og Humphrey boede nærmest i baren...
Humphrey Bogart.
...hvor han og John...
John Huston.
...havde... De drak hver aften.
Og jeg mener drak som et hul i jorden.
Jeg havde lige afleveret den sidste scene, da piccoloen fortalte der var telefon.
Og det var min stedfar, Joe Capote, der ville fortælle, at min mor var død.
Jeg fløj hjem til New York virkelig oprevet, -
- men da jeg kom til lejligheden, kunne jeg se at Joe havde det endnu værre.
Han tog min hånd og sagde:
"Tal."
"Tal om hvad som helst." Forstår I?
"Jeg mener, hvilket som helst emne."
"Tænk ikke på, om det interesserer mig."
"Bare tal... så jeg ikke bryder sammen."
Han kunne ikke klare, at være alene med sine tanker.
Det var for smertefuldt.
Det har været svært for Alvin.
Han og Herb Clutter var gode venner. Fra kirken.
- Marie. - Helt ærligt, Alvin. Dette er gode folk.
Hvorfor lægge en pude under drengens hoved og derefter skyde ham?
Hvorfor puttede de Nancy?
Mange af mine venner ville elske at møde jer.
- Det ville være fint. - Du skal ikke være nervøs.
Jeg skriver ikke om dette, før det er forbi.
Jeg er ikke nervøs. Jeg ved hvor på hotellet du bor, og hvor i Brooklyn.
Du fejrer det.
Kan du huske Nelle's manuskript, hun sendte til mig i New York?
Ja. Killing a Mockingbird.
- Du sagde det var godt. - Og jeg havde ret.
Hun har lige hørt, at Lippincott vil udgive det.
Du godeste.
Det er fantastisk. Ønsk hende tillykke.
Tillykke.
- Tak. - Jaloux.
- Er du hjemme til jul? - Jeg ville gerne.
Jeg ville gerne. Jeg...
...tænkte bare, hvad hvis de fangede dem der stod bag?
- Jeg vil sikkert være her til jul. - Jeg lader dig slippe nu.
Jeg...
Nej, læg ikke på.
Vi kan rejse væk til foråret for at skrive.
- Måske Spanien. - Ja.
- Jeg lader dig slippe nu. - Jack...
Jack, jeg lover det. Vi rejser væk til foråret.
- Måske Spanien. - Okay.
All right.
Min kone arbejdede der også.
Hvad lavede hun i huset?
Rengøring. Lavede lidt mad.
Stille, stille. Stille, stille.
"Hofteholderen op. Ingen ekstra buler."
"Hvis du er klædt rigtigt på, når han kommer hjem", -
- "vil resten af aftenen gå som smurt."
"God rejse, piger."
Jeg kan ikke tro, at du kunne huske hele siden. Jeg læste den kun én gang.
- Jeg har testet... - Testet mig selv.
- Jeg kan huske... - 94 %.
- Stop med det der. - Stop med det der.
Stop med det der.
Var det ikke noget, Alvin?
Det er imponerende.
Tak.
- Jeg beklager, han er ked af det. - Hvorfor er han det?
De ved hvem der gjorde det. To mænd.
De tog gennem Kansas City ved at skrive dækningsløse checks.
Da Alvin kom derop, var de væk.
De ved ikke hvor de er. Ingen anelse.
En af dem havde en cellekammerat, der sladrede for en dusør på $1000.
Ved du hvad cellekammeraten hedder?
Nej. Det ved jeg ikke. Alvin ved det.
Det er nok ikke det rette tidspunkt, at spørge ham.
Han er ved siden af sig selv.
Hallo?
Alvin, kom herind.
- Far, der er telefon. - Ikke nu, Alvin.
Satans. Kom herover.
- Far. - Ikke nu, Alvin.
Sæt dig.
Far.
Du skal ringe til politichefen i Las Vegas.
Alvin, hvad sagde du?
Du skulle ringe med det samme.
6. januar 1960
SHERIFF - PRIVAT
- Truman Capote. - Dorothy Sanderson.
Jeg tænkte du ville være alene her til morgen, -
- så jeg har morgenmad, nyheder og læsestof.
Min ven, Jack, sendte bogen du ville have -
- og jeg har selv indgraveret den.
"Til Midtvestens jomfru, slettenes præstinde," -
- "køkkenets dronning, min første roman. Truman."
- Du er for meget. Kom indenfor. - Mange tak.
Gå ind i stuen. Sid ned.
Lad mig tage den. Den har ringet hele morgenen.
Hallo?
Truman. Jeg mente herinde.
Det er kvindecellen. Den bruges sjældent, -
- men de skulle adskilles.
Lad os sætte os i stuen.
De puttede dig i kvindecellen.
Har du en aspirin? Mine ben...
Truman.
Vær sød...
Jeg beklager.
I sagen om Kansas mod Richard Eugene Hickock -
- og Perry Edward Smith, -
- er retten blevet oplyst af forsvaret, mr. Weeks, -
- at de tiltalte ønsker at frafalde retten til en forhøring.
Han tænker på noget andet.
Mr. Hickock, er det hvad du ønsker?
Ja, sir.
Hvorfor gør de det?
Mr. Smith.
Jeg ønsker at frafaldelsen effektueres.
- "Effektueres"? - Det er noteret.
Fjern fangerne.
Var det jeres valg at frafalde høringen?
Mangler du stadig nogen?
Giv mig din hånd.
Jeg kunne dræbe dig, hvis du kom for tæt.
Vil du have noget vand, eller?
Mrs. Sanderson lånte dig min bog.
Han sagde vi ville indsmigre os hos dommeren, -
- hvis vi frafaldte vores rettigheder.
Hvem sagde det?
Advokaten.
Dit billede er uværdigt.
Folk husker første indtryk.
Hvad er dit første indtryk?
Hallo?
- Mr. Shawn. - Truman.
Jeg skriver en bog.
Det er for meget til en enkelt artikel.
Denne by, mest morderne.
Du vil blive overvældet af Perry Smith.
Hvorfor, hvad sker der?
Ikke meget endnu. Men jeg ved det. Jeg kan mærke det.
Han er håbløst alene, bange.
Jeg har et spørgsmål.
Er du klar?
- Ville det betyde noget? - Nej.
Hvor mange penge kan du sende?
Og hvor hurtigt kan du få Dick Avedon herud, for at tage billeder?
- Giv mig et smil. - Jeg smiler.
Dick er en berømt modefotograf.
Verdensberømt.
Kommer jeg i et modemagasin?
Du skal ikke være bange for, at få taget et dårligt billede.
Hvem er du tættest på, din mor eller din far?
- Hvad sagde du? - Hvem er du tættest på?
Begge.
- Har du talt med dem? - Ja.
Hvem talte du med først?
Perry, skatter, du ser fremragende ud...
- Kan du vise tatoveringen på brystet? - Ja.
Hvor har Perry fået kunstsamlingen?
Jurymedlemmer, er I kommet frem til en kendelse?
Ja, sir.
Anklagede, rejs jer.
Perry Edward Smith og Richard Eugene Hickock, -
- I er anklaget for fire overlagte mord.
Har I træffet en enstemmig afgørelse?
- Det har vi, Høje Dommer. - Hvad er jeres kendelse?
Skyldig på alle fire anklagepunkter.
Har I træffet en enstemmig dom?
- Det har vi, Høje Dommer. - Hvad er dommen?
Dødsstraf.
Jeg må se ham før vi rejser.
Perry.
De vil forflytte jer til Lansing i dag.
Du skal huske at sætte mig på besøgslisten.
Ellers kan jeg ikke se dig.
Jeg vil hjælpe med at finde en ordentlig advokat.
I skal bruge en seriøs advokat til en appelsag.
De tog Dick i aftes.
Og du skal have ham til at gøre det samme.
Sæt mig på besøglisten.
Og jeg tænkte: "Hvor spiser familien?"
Rækker han hånden gennem tremmerne og spiser med resten ved bordet?
Nelle, tillykke med... Kill the Bird, var det ikke?
- Det er tæt på. Tak. - Det er fantastisk. Hvem er forlægger?
- Lippencott. - Ja. Det er en børnebog, ikke?
- Ja. - Nej, den handler om børn.
- Ja. - Har hørt meget om den.
- Tillykke. - Tak.
Jeg vidste ikke hun skrev.
Han er trist og han er genert.
Og han er rædselsslagen.
De skød hele familien i ansigtet.
Jeg tænkte i starten: "Jeg vil være bange for disse mænd."
"Jeg vil løbe lige hjem."
Broderen i familien...
Kenyon hedder han...
De havde lagt en pude under hans hoved -
- og skudt ham i ansigtet på klos hold.
Næsten som om de lod ham sove ind, og så skød ham.
Det er begyndelsen på en fantastisk kærlighedshistorie.
Ja. Truman forelsket i Truman.
Bogen jeg skriver, vil sende ham tilbage til menneskehedens rige.
Det er bogen, der var meningen jeg skulle skrive.
Han har ikke skrevet et ord endnu, -
- men han siger det er årtiets saglitteraturbog.
Så...
Hvad har du lavet?
Og jeg siger dig...
Jeg var i Marylins lejlighed i sidste uge, for at tale om film, kunst.
Jeg måtte endelig fortælle hende, at de fire Matisses, der hang på væggen...
...to af dem vendte forkert.
Må jeg få en til, tak?
For at besvare dit spørgsmål. Jeg følger Breakfast at Tiffany's -
- ad en ny vej.
Ved at opfinde en ny slags skrivemåde.
Dokumentarromanen.
- Har du et emne? - Ja.
Natten til d. 15 november, -
- brød to mænd ind på en stille gård i Kansas, og myrdede en hel familie.
Hvorfor gjorde de det?
To verdener findes i dette land.
Det stille, konservative liv, og de to mænds liv.
Underlivet. Den voldskriminelle.
Og de verdener stødte sammen den blodige nat.
Jeg har tilbragt de seneste tre måneder -
- på at interviewe alle i Kansas, der blev mærket af den vold.
Jeg har brugt timer på at tale med morderne, og jeg vil bruge flere.
Efterforskningen af dette værk har ændret mit liv.
Det har ændret mit synspunkt på næsten alt.
Og jeg tror, at dem der læser den, vil blive mærket på samme måde.
Så du finder en ny advokat?
De står til henrettelse om seks uger.
De behøver nogen til at hævde om det er retfærdigt.
Jeg vil også gerne se dem leve.
Jeg må høre deres historie.
Bare vær forsigtig med at gå for langt.
Jeg finder en advokat til dem.
- Du finder en advokat til dig selv. - Nej, jeg finder en advokat til dem.
Der er forskel.
Fængselsinspektøren vil tale med Dem nu.
Vores drenge har det godt.
Ugentligt bad. Masser af mad.
Vi giver Perry Smith mad i sygeafdelingen, hvis han ikke snart spiser.
Prøve at få maden ind gennem hans arm.
Hvad snakker du om?
Han har ikke spist i en måned.
Han har ikke ret til at begå selvmord.
Det er folkets ret. Denne stats folk.
Og dem arbejder jeg for. Folket.
- Ingen har fortalt det. - Ja, han vil ikke spise.
- Hvornår kan jeg se ham? - Lad mig se.
Hvad med torsdag kl. 15?
Nej.
Det passer mig ikke.
Jeg skal se dem nu.
Derefter når jeg vil, så længe jeg vil.
Sådan fungerer det ikke her, mr. Capote.
Ja, jeg forstår hvilken byrde -
- ubegrænset besøg kan være for denne institution, -
- og for folket som betaler for den.
Og jeg vil gøre det klart, -
- at jeg ikke forventer indbyggerne i Leavenworth County, -
- skal bære denne byrde.
Kan dispenseres som du ønsker.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle mene om din dreng, -
- at han var halvt indianer.
Men jeg gjorde ham en tjeneste. Jeg anså ham som en hvid mand.
Du er en venlig og generøs mand.
Spred fødderne.
Denne vej.
- Hej, hej. - Ja, goddag.
Tak for hjælp med advokaten.
Det var så lidt.
Du må være desperat efter en historie, når du kommer hele vejen herned.
Du er her for at se Perry, gå bare.
Tak.
Men vil du have mit råd, mr. Capote, -
- han prøver bare at vise, at han var sindssyg i gerningsøjeblikket.
BABYMAD PÆRE - BANAN
Det er okay.
Det er Truman. Det er din ven.
Det er okay.
PERRY EDWARD SMITHS DAGBOG
Det var før hun fik os.
Før hun begyndte at drikke.
Hvem tog sig af dig som barn?
Børnehjem.
Linda og jeg.
Og det er din søster?
Vi er ikke så forskellige.
Jeg blev forladt gentagende gange, som barn.
Min mor ville trække mig til en ny by, -
- så hun kunne være sammen med en ny mand hun havde mødt.
Nat efter nat, låste hun mig inde på hotelværelset alene.
Mor ville dreje låsen og fortælle de ansatte, at de ikke måtte lukke mig ud.
Og jeg var rædselsslagen.
Og jeg ville skrige af lungernes fulde kraft -
- indtil jeg faldt sammen på tæppet ved siden af døren, og faldt i søvn.
Efter år med dette, efterlod hun mig bare hos slægtninge i Alabama.
Hvem opfostrede dig?
Mine tanter.
Der mødte jeg Nelle. Hun boede ved siden af.
Din mor var indianer?
Cherokee.
Så det var ikke godt hun drak.
Ingen tolerance.
Vi er på selvmordsovervågning.
Der er derfor lyset er tændt om natten.
Jeg håber vi er ovre det nu.
Det gør jeg.
Vær forsigtig med Ricardo. Jeg tror han vil have dig for sig selv.
Okay.
Men han er løgnagtig af natur. Kan ikke stoles på.
Han ville stjæle fra sin egen bedstemor.
Jeg vil have dine notesbøger med.
Jeg vil læse dem.
Hvis jeg går herfra uden at forstå dig, så vil verdenen se dig som et monster.
For altid.
Det ønsker jeg ikke.
Fordi han stoler på mig. Det er derfor han gav dem til mig.
Og han giver mig absolut alt.
Hvis han brænder sådan for at blive taget seriøst, -
- at være respekteret.
- Gør du det? - Gør hvad?
Respekterer du ham, Truman?
Jah...
...han er et guldæg.
Og han har genfortalt hele sit liv.
Hans søde mor.
Hans bror og søster begik selvmord. Frygteligt.
Fortalte du ham, at din mor gjorde det samme?
Jeg kan ikke fortælle ham alt. Vi har snakket som et vandfald.
Når jeg tænker over hvor god min bog kan blive, har jeg svært ved at trække vejret.
Men dette var hvad jeg ville læse for dig.
- "Hvis jeg skulle holde en tale." - "Hvis jeg skulle holde en tale"?
Det er lige hvad jeg taler om.
En tale, hvis han ikke bliver anerkendt for en bedrift.
"'Jeg kan virkelig ikke huske hvad jeg skulle sige.'"
"'Jeg tror ikke at så mange folk har været direkte ansvarlig'" -
- "'for at jeg er så utrolig glad.'"
"'Det er et fantastisk øjeblik, og et sjældent et.'"
"'Tak!'"
Der er et udråbstegn efter "tak", -
- hvis du ikke fangede det.
Er du der stadig?
Det stoppede vel med at være sjovt.
Har jeg aldrig sagt det var.
Vent, hør her.
Jeg var 14.
En dag sagde jeg til hende: "Mor er død." Jeg kunne se det.
En uge senere fik vi nyhederne. Hun havde drukket sig...
Fandt hende rystende... Hun ramte mig så mange gange med den lommelygte...
...hun ødelagde den. Jeg drømte om den store gule fugl.
Kradsede den nonnes øjne, strålende som solen. Løftede mig til himmelen.
Nogen gange ser man ting fra det rigtige perspektiv.
Du arbejder hårdt.
Du ser godt ud. Rask igen.
Jeg har valgt en titel til min bog.
Jeg tror du kan lide det. Det er meget maskulint.
Med koldt blod.
Er det ikke godt?
Hentyder du til forbrydelsen eller at du stadig taler med de kriminelle?
Det første blandt andet.
Ser man det.
Jeg ville spørge, om jeg må se dine undersøgelsesnotater.
Den advokat du hjalp med at finde, har arrangeret en høring i Kansas' Højesteret.
- Jeg hørte det i morges. - Med argumentet om utilstrækkelig bistand.
Alvin. Må jeg ikke se dine notater?
Det er lovligt at sige nej.
Jeg kan sige dig noget.
Hvis de drenge slipper fri, jagter jeg dig i Brooklyn.
Jeg skal være i retten kl. 9.
Ring til Roy Church. Han viser dig hvad du ønsker.
Tak.
Det er ligeså meget for min egen skyld.
Jeg kunne ikke klare tanken, at miste dig så tidligt.
Vi kan bruge din bog til vores sag.
Du kan skrive at vi aldrig blev betragtet som sindssyg i gerningsøjeblikket.
Du skrev hvor dårlige advokaterne var.
Jeg har ikke skrevet et ord endnu.
Hvad har du lavet?
Forskning. Tale med dig.
All right.
- Jeg håbede... - Hvad kalder du den?
Bogen?
Det aner jeg ikke.
Perry...
Hvis jeg skal skrive om dig...
Hvis jeg skal bestemme, hvad jeg skal skrive om dig...
Skal vi tale om...
...hvorfor du er her.
Du ved, mordene og den nat i Clutter-huset.
Er du nervøs for, hvad jeg ville tro?
Er det det?
Dick siger du kender Elizabeth Taylor.
Jeg kender en masse.
Perry, jeg har invitationer til Marokko, Grækenland...
...og jeg vil hellere være her hos dig.
Jack, vær tålmodig.
Jeg mangler bare den sidste brik.
Hvor lang tid vil det tage?
Hvorfor lader du ham ikke være et stykke tid?
Kom til Spanien.
- Du kan altid besøge ham senere. - Jeg ved ikke.
Jeg smutter nu. Jeg skal selv have skrevet noget.
Gør det i Brooklyn. Vent på mig.
Der er for mange mennesker.
Jeg lægger adressen på køkkenbordet.
Tænk over hvad jeg har sagt, og kom når du kan.
Det vil jeg gøre.
- Okay. - Farvel.
Hej.
Truman.
Det var ikke meningen at vi skulle dræbe den familie.
Capote. Kan du ikke påpege det i bogen?
Ikke med overlæg.
- Hvad laver du? - Jeg må flyve østpå.
Hvornår?
Om en time. Jeg savner dig allerede.
Skriv til mig hvert femte minut.
Du ved det ikke var vores mening at dræbe den familie.
Capote?
Capote!
COSTA BRAVA, SPANIEN
Et år senere
Hvad?
Truman...
Jeg kunne ikke løsrive mig fra din bog.
Så god er den. Den er ikke god, den er forbløffende.
- Den første del er forbløffende. - Mange tak.
- Hvornår tror du, du er færdig? - Jeg er godt i gang med tredje del.
Men skal overbevise Perry om, at beskrive mordene for mig.
Jeg vil besøge ham til efteråret.
Så tror jeg du skal tale med ham nu.
Vi er nødt til at få slutningen.
Jeg kan ikke færdiggøre bogen, før jeg ved hvad der sker.
Det er én ting hvis Perry og Dick bliver henrettet.
Og hvis ikke...
- Truman, du har din slutning. - Jeg ved det ikke.
Retten afviste deres appel.
Det kom ud i fredags.
Du skal tale med Perry nu.
Han er død i september.
Jeg er ked af det.
Jeg ved hvor meget du holder af ham.
Ja. Det er sandt.
Så jeg vil arrangere en oplæsning i New York til efteråret, -
- og vi kan opbygge en interesse og udgive den til efteråret.
Endelig. Der er intet i huset.
Hvorfor arbejder du ikke?
Jeg vidste jeg ikke kunne regne med, at du fyldte køkkenet.
Hvad skal vi give vores berømte gæst?
Det havde jeg helt glemt.
Udover det, skrev jeg min roman færdig i går.
Hvad?
Hvornår skrev du sidst til ham?
Det ved jeg ikke.
Hvad er det?
Det er et brev til Truman.
Det er fra Perry.
Lad os høre.
"Truman, min kære ven, hvor er du?"
"Læste dette i et lægeleksikon."
"'Død ved hængning skyldes asphyxia,'" -
- "'ved brud på rygsøjlen,'" -
- "'hvor luftrøret flænges.'"
"Ikke nogen trøst, da vi tabte vores appelsag."
"Jeg savner dig."
"Alene med et ønske om din tilstedeværelse."
"Din amigo, Perry."
Mr. Shawn fortalte om rettens afgørelse i går.
Det undrede mig, hvorfor du var i så godt humør.
Det er frygteligt at sige det.
Jeg skriver til ham hele tiden.
Jeg har bare være så koncentreret om bogen på det sidste.
Jack synes jeg udnytter Perry, men han tror også jeg er blevet forelsket i ham.
Hvordan de ting kan være sandt, forstår jeg ikke.
Nå, er du? Er du forelsket i ham?
- Jeg ved ikke hvad jeg skal svare. - Truman.
Det er som om, Perry og jeg voksede op i samme hus.
Og en dag gik han ud af bagdøren, mens jeg gik ud af fordøren.
- Laver du sjov? - Nej.
Vær god mod Jack.
Nogen gange tror jeg, at han er det bedste ved dig.
Vi ses ved oplæsningen i New York.
- Den 16. - Den 16.
Adiós.
Hvad var han i fængsel for?
De sagde, han ikke betalte sin skat, -
- men en virkeligheden, for at være outsider.
Nægte at følge de andre.
Lowell, du skal forflyttes.
- Hvorfor? - Du skal det sidste stop.
Nej.
Kom nu, Lowell. Åben døren.
Rejs dig.
- Armene bag ryggen. - Okay, sidste chance.
Vend dig om. Armene bag ryggen.
De får ikke mig, når det er min tur.
Jeg er så ked af, at jeg ikke har været her.
Det var lang tid.
Det ved jeg.
Hvordan går det med bogen?
Det går langsomt fremad.
- Vil du vise mig den? - Jeg har næsten ikke skrevet noget.
God aften, New Yorkere.
Tak, fordi I ville komme til den første oplæsning, -
- den første bid af Truman Capotes nye værk, Med koldt blod.
Goddag. Jeg hedder Truman Capote.
I aften vil jeg læse nogle afsnit fra de første tre dele af min nye bog.
"Landsbyen Holcomb ligger ved de høje hvedesletter i det vestlige Kansas," -
- "et ensomt område, som andre i Kansas kalder 'derude'."
"Indtil en morgen midt i september i 1959," -
- "var der ikke mange der kendte Holcomb."
"Som Arkansas-flodens vande," -
- "som billisterne på hovedvejen," -
- "skete der aldrig noget usædvanligt."
"Perry Smiths stemme var både venlig og pæn."
"En stemme, selvom den var mild," -
- "fremstillede hver lyd præcist," -
- "udsendte den som en røgring fra en præsts mund."
"De fire kister, som fyldte det blomsterdækkede værelse," -
- "skulle forsegles ved begravelsen."
"Forståeligt nok, for resultat var foruroligende."
"Nancy havde hendes kirsebærrøde fløjlskjole på," -
- "hendes bror, en funklende, mønstret skjorte."
"Forældrene var mere adstandigt klædt."
"Mr. Clutter i marineblåt flannel, hans kone i marineblåt crepe."
"Og det var dette, der gav en frygtelig aura:"
"Deres hoved var pakket helt ind i vat."
"En opsvulmet kokon, dobbelt så stor som en ballon."
"Og vattet, fordi den var blevet sprøjtet med en skinnende substans," -
- "blinkede som sne på et juletræ."
"En tirsdag ved daggry," -
- "blev en samling fremmmede, uvidende om den lokale katastrofe," -
- "forskrækket over, hvad de så, da de kørte gennem Holcomb."
"Vinduerne strålede."
"Næsten hvert vindue i husene."
"Og i de oplyste rum, var der fuldt påklædte folk," -
- "selv hele familier, der havde siddet lysvågne hele natten," -
- "årvågne, lyttende."
"Hvad var de bange for?"
"'Det kunne ske igen.'"
Tak.
Og jeg gled og rev hul -
- fra bunden af min pung -
- hele vejen op til toppen af min røvsprække.
Og jeg sad der.
Og jeg anede det ikke. Jeg mærkede bare en...
Jeg anede det ikke. Jeg kunne bare mærke en kolde brise mellem mine...
Må jeg forstyrre?
Ja.
Dit portræt af de mænd var rædselsvækkende.
Rædselsvækkende.
Tak.
Stop den mand! Kom tilbage!
Far!
Har I mødt min far?
Han har ikke smækket mig i flere år.
George kom ikke backstage.
Han havde en...
Noget hans kone sendte ham til.
- Men han fremsatte... - Jeg venter stadig et opkald.
Det var smukt. Alle kom.
- Tennessee elskede det. - Selvfølgelig gjorde han det.
Skal vi lave mere?
Nej, nu venter vi bare mens folk snakker om det. Lader dem gøre arbejdet.
Denne bog vil ændre alt.
Den vil ændre folks syn på dig, som forfatter.
Jeg tror det vil ændre folks måde at skrive på.
- Vil du være færdig til oktober? - Det tror jeg.
Ved du de er planlagt til næste måned?
Hængning. Ja.
Vi gør alt for at få den udgivet.
Hvad som helst.
Jeg tager til Kansas i morgen.
- Jeg får Perry til at tale. - Hvad har han at tabe?
Undskyld, men...
Dette lyder måske underligt, men jeg vil savne ham.
Du kan afslutte det nu.
SMITH, HICKOCK FÅR HENRETTELSEN UDSAT Skal tjekke dine papirer, sir.
Det er hvad vi har ventet på.
En udsættelse af henrettelsen til appelsag.
Takket være dig.
Tusind tak!
De kan ikke bringe mig op i en krog nu. Ikke medmindre regeringen siger det.
Kansas har haft chancen i 10 år. De kan ikke bringe mig op i en krog nu.
Sæt dig ned et øjeblik, Perry...
Du skal tale med mig.
Vi har masser af tid til at tale.
Jeg har tænkt over Ricardo.
Du skal stoppe med at sende de værdiløse bøger.
Jeg vil end ikke nævne pornografien.
Jeg kan godt se, at Dick muligvis ikke kan forstå den litteratur, du giver mig.
Bøgerne du sender ham, de...
De skærper kun problemet.
De øger eller forstærker det kun.
Måske kan vi få ham ind i et program.
Perry, jeg ved hvad "skærper" betyder.
Tænkte bare...
Der er ikke et ord, en sætning eller et begreb du kan forklare mig.
Der er én grund til, at jeg bliver ved med at komme her.
- Truman. - 14. november 1959.
Tre år siden. Tre år.
Jeg vil ikke høre andet.
Jeg bad dig om at lade være.
Dette er absurd. Ved du hvad "absurd" betyder?
Jeg er klar. Jeg skal nå et fly.
Jeg har fundet din søster i Tacoma.
Måske vil hun tale om noget nyttigt.
Ikke gå derud.
Dette er mit arbejde, Perry. Jeg arbejder.
Når du vil fortælle hvad jeg ønsker, så giv besked.
June er død. Frank skød sig selv.
Nu har Perry gjort, hvad han har gjort.
Jeg elsker ham stadig, han var min lille øjesten.
- Han skræmmer mig nu. - Hvornår så du ham sidst?
For 10 år siden.
10 år...
Må jeg låne et af billederne?
Tag allesammen. Jeg vil ikke have dem længere.
Lad dig ikke fortrylle af min bror.
Han har en følsom side, han vil vise.
Du tror han er venlig og såres nemt.
Men han ville dræbe dig på stedet.
Hej, flotte fyr.
Hvad hedder din bog?
Jeg ved ikke hvad du taler om.
"Truman læste i aftes foran en pakket sal," -
- "fra hans dokumentarroman Med koldt blod."
"Den autentiske roman fortæller om morderne Richard Hickock og Perry Smith," -
- "der brutalt myrdede en familie i Kansas for tre år siden."
- Hvem har sendt dig det? - Det rager ikke dig.
Det rager mig, fordi det ikke er sandt.
Arrangørerne manglede en titel.
De valgte en, en sensationel en, indrømmer jeg, -
- for at tiltrække publikum.
- De valgte den? - Ja.
- Det er ikke din titel? - Perry, jeg har ikke valgt nogen endnu.
Hvordan kan jeg vælge en titel, når vi stadig ikke har talt om den nat?
Det kunne jeg umuligt.
Du foregav at være min ven.
Jeg er ked af det.
Jeg skulle have fortalt det.
Og jeg kunne ikke foregive, at være din ven, -
- for sandheden er, at jeg brændende ønsker at være det.
Du behøver ikke, at fortælle noget.
Hvis du ikke vil.
Jeg har noget... fra din søster.
Hun savner dig.
Se min mave.
Der er måske noget galt med os, at gøre hvad vi gjorde.
Vi hørte der var $10.000 i det hus.
Da vi bandt alle og gennemsøgte huset, -
- vidste jeg fyren tog fejl.
Der var ingen penge.
Dick ville ikke tro på det, -
- så han styrtede gennem huset og bankede på væggene, -
- ledte efter et pengeskab.
Da han var færdig, -
- sagde han, at han ville gå op på Nancys værelse og voldtage hende.
Det ville jeg ikke tillade. Det fortalte jeg ham.
Så jeg satte mig ned med hende. Dick hentede mig.
Vi slukkede lyset og gik ned i kælderen, -
- hvor mr. Clutter og drengen var.
Han blev ved med at sige: "Ingen vidner", -
- men jeg tænkte, at hvis jeg ventede, -
- ville han give op, og vi ville lade dem være bundet.
Og vi ville køre hele natten. De ville aldrig finde os.
Vi bandt mr. Clutters håndled til et rør over hans hoved.
Han var i smerte, så jeg skar ham ned.
Jeg satte en kasse derud, så han ville sidde bedre.
Han spurgte hvordan hans kone og datter havde det, jeg sagde de havde det fint -
- og de var på vej i seng, og det ikke ville vare længe -
- før det var morgen og de ville finde ham.
Han kiggede bare på mig.
Kiggede mig i øjnene.
Som om han forventede, jeg ville dræbe ham.
Som om jeg ville være en person, der ville dræbe ham.
Jeg tænkte: "Denne venlige mand er bange for mig."
Jeg skammede mig sådan.
Jeg syntes han var en venlig, blid mand.
Og det tænkte jeg, til jeg skar halsen over på ham.
Jeg vidste ikke, hvad jeg havde gjort, før jeg hørte lyden.
Hvor mange penge fik I fra familien Clutters?
Mellem 40 og 50 dollars.
Sandheden er, at jeg er desperat efter at blive færdig.
Jeg har brugt fire år af mit liv på denne bog.
De fik udsat henrettelsen i går.
Endnu en, ja.
Højesteret.
Det er oprivende.
Jeg vil bare skrive en slutning og der er ingen slutning i sigte.
Tak for det.
"Min kære ven, Truman. Har ikke hørt fra dig længe."
"Hjælp med at finde en ny advokat."
"Hvis ikke, må Dick skrive resuméet selv."
"Vores sidste appel."
"Sikke nogle usle væsner. Hjælp venligst."
"Din amigo? Perry."
Læg det sammen med de andre.
Ingen mulighed for at finde advokat efter omfattende undersøgelse.
Du inviteres til forpremieren af To Kill a Mockingbird.
For Nelles skyld, så prøv at foregive, at du har en god aften.
Jeg tænkte nok at du var her.
Åh, Nelle.
Tak.
Må jeg få en til, tak?
- Hvordan har du det? - Frygteligt.
- Det gør mig ondt at høre. - Det er tortur...
Hvad de gør mod mig.
Og nu er det Højesteret.
Og kan du tro det?
Hvis de vinder denne appelsag, -
- vil jeg få et nervøst sammenbrud.
Jeg kommer måske aldrig over det, -
- og jeg beder til, at det vil falde ud til min side.
- Det må være svært. - Det er tortur.
De torturerer mig.
Ser man det.
Og hvad syntes du om filmen, Truman?
Hvorfor gøre et så stort nummer ud af det?
Hallo?
Mr. Truman Capote? - Ja.
Jeg har et opkald fra mr. Perry Smith fra Kansas' Retssystem.
Vil De betale omkostningerne?
Ja.
Mr. Smith, De er igennem.
Hallo.
Hallo?
Hallo, Perry.
De gav mig nogle telefonsamtaler før det sidste stop.
Har du hørt, at Højesteret afviste appelsagen?
Nej, det havde jeg ikke.
Ja.
Det gør mig ondt.
Ja. De har givet mig to telefonsamtaler.
Der er fastsat en dato for Dick og jeg.
To uger og finito.
D. 14. april.
Vil du besøge mig?
Truman?
14. april 1965
Det er ham igen.
Det er aldeles upassende for mig at tale med ham.
Ja.
Jeg beklager, han kan ikke komme.
Kl. 22:20
- Hallo? - Mr. Shawn, det er Nelle.
Jeg har lige fået dette telegram. Har han set det?
Han vil ikke læse det.
- Vil du ikke give ham røret? - Nelle, han vil ikke snakke.
Mr. Shawn, om du skal holde ham nede, og holde røret til hans øre, -
- så skal jeg tale med ham.
All right.
Det er Nelle.
Truman.
"Miss Nelle Harper Lee og Truman Capote:"
"Jeg er ked af, at Truman ikke kunne komme inden vi bliver hængt op."
"Hvad end grunden er, så skal han vide at jeg ikke fordømmer ham."
"Ikke meget tid tilbage, men I skal vide at jeg er taknemmelig for jeres venskab" -
- "gennem årene og alt andet."
"Jeg er ikke så god til sådan noget."
"Jeg er blevet ekstremt hengiven til jer begge."
"Men værdsæt tiden."
Adiós amigos. Din ven, Perry.
Ventede ikke at se dig igen.
Du kan besøge et øjeblik.
- Ja. - Nej.
Fem minutter.
Ser man det.
Han vender tilbage.
Jeg ved ikke, hvad I må tænke om mig.
Du har ikke været i mine tanker på det sidste, som du nok kan forestille dig.
Har du fået brevet?
Ja, det har jeg.
Det er sandt. Jeg forstår, hvorfor du ikke ville komme.
Jeg ville heller ikke være her, hvis jeg ikke skulle.
Det har du ret i.
Vidste du, at Ricardo har doneret sine øjne til videnskaben?
Næste uge vil en blind mand se, hvad Dick plejede at se.
Du kunne gå gennem Denver eller noget, Truman, -
- og pludselig se disse øjne stirrende på dig.
Ville det ikke være vildt?
Det ville det. Det ville det.
Vil du se på?
Det ved jeg ikke, jeg vil...
Vil du have mig der?
Jeg vil gerne have en ven der.
Okay. Så vil jeg.
Det er okay.
Jeg gjorde alt jeg kunne.
Det er okay.
Det gjorde jeg virkelig.
Det ved jeg.
Det er tid.
Mr. Capote.
- Farvel. - Du er ikke sluppet af med os endnu.
- Vi ses om et par minutter. - Jeg ville ønske jeg kunne...
- Mr. Capote. - Farvel.
Godt at se dig.
Perry Edward Smith.
For overlagt mord, efter ordre fra retten i Finney County -
- og den ophøjede stat, Kansas' Højesteret, -
- er du dømt til at blive hængt til døden.
"Jeg frygter intet ondt, for du er hos mig."
"Din stav beroliger mig."
Du kan sige noget, hvis du vil.
Er der nogen familiemedlemmer?
Nej, Perry.
Fortæl dem...
Jeg kan virkelig ikke huske, hvad jeg ville sige.
Fader vor, du som er i himlene! Helliget vorde dit navn, -
- komme dit rige, ske din vilje som i himlen således også på jorden.
Giv os i dag vort daglige brød, -
- og forlad os vor skyld, som også vi forlader vore skyldnere, -
- og led os ikke i fristelse, men fri os fra det onde.
Det var en frygtelig oplevelse og jeg vil aldrig komme over det.
De er døde, Truman. Du er i live.
Og jeg kunne ikke gøre noget, for at redde dem.
Måske ikke, -
- men sagen er, at du ikke ville.
PERRY EDWARD SMITHS DAGBOG
Med koldt blod gjorde Truman Capote til den mest berømte forfatter i Amerika.
Han færdiggjorde aldrig en anden bog.
Indskriften han brugte til hans sidste, ufuldendte værk lød:
"Flere tårer fældes over besvarede bønner, end ubesvarede bønner."
Han døde i 1984 på grund af alkoholisme.
Danske tekster: Lightkeeper